Kl. 02.00 sentraleuropeisk tid -
- ble raketter med atomstridshode avfyrt fra Cape Canaveral.
NASA estimerer at sannsynligheten for at rakettene -
- endrer asteroidens bane til over 95 prosent.
Rakettoppdraget vil vises offentlig over hele Tyskland.
- Hei, Ben. - Hei.
- Du har god appetitt. - Bare for slikt.
Jeg klarer ikke å holde sykehusmaten nede.
Vi var enige om å være ærlige mot hverandre, ikke sant?
MR-resultatet er ikke... det jeg håpet på.
Vi fjernet svulsten fra gallegangen din, men...
...metastasen klarte å danne seg.
- Hvor lenge har jeg igjen? - Ben...
Mange forstår ikke hvorfor det må være dem.
De fleste er mye eldre enn deg.
Det er ikke rettferdig.
Du sa at du skulle være ærlig mot meg.
Hvor lenge har jeg igjen?
Med rett medisinering kan vi...
...opprettholde din nåværende tilstand i noen måneder.
Måneder?
Ja.
Jeg leser denne boken. Kjenner du til den?
Den handler om dødens fem faser.
Den første fasen er fornektelse.
Man nekter rett og slett å tro at man er syk.
Eller at man er døende.
Den andre fasen er sinne.
Jeg er godt kjent med den.
Man er misunnelig på folk som ikke er syke og tenker:
"Hvorfor meg?" Bla, bla, bla.
Så kommer forhandlingen.
Man ønsker å inngå en avtale.
Med legene, med Gud, med skjebnen, med en selv.
"Jeg skal ta all medisinen, cellegiften og all spyingen."
"Og så skal jeg få belønningen min."
Men man får den aldri.
Gud sier: "Nei, ikke for deg."
Og da har man blitt deprimert. Det er fjerde fase.
Og den femte?
Om de ikke skjøt opp den pokkers raketten...
Jeg vet at det er fælt å si, men...
Da ville jeg i det minste ikke være den eneste.
ÅTTE DAGER
Mor.
- Mor! - Vi må fortsette, Leonie. Fortsett.
Til og med Jonas klarte å komme seg opp på toget.
Vi kan ikke gå helt til Russland uansett.
Jeg kan ikke gå lengre! Forstår du ikke at dette er meningsløst?
Mor!
Jeg er lei for det.
Jeg klarer ikke dette alene.
Du klarer deg bra, ok? Du klarer deg bra. Tro meg.
Hvordan skal de komme seg til Russland nå?
Onkel Herrmann vil hjelpe dem når de kommer hjem. Det er jeg sikker på.
Hvordan da?
De flyr til USA med ham. Det er like trygt som Russland.
Vi blir gjenforent senere.
Jeg må forlate deg litt.
- Jeg skal finne en container til oss.
- Da får vi ly. - Jeg vil bli med.
Jeg er straks tilbake. Pass på Pepper til jeg er tilbake.
Hei, Frankenberg.
- Hva har du på deg? - Det ser du.
Hva blir det neste? Ser dere etter Nora? Hun er ikke her.
- Hvor er hun? - "Hvor er hun?"
Hos slektninger.
- Hvilke slektninger? - Det har du ikke noe med.
Vekk med labbene! Vekk!
Har dere for mye tid til disposisjon?
- Hun har ikke hørt fra seg. - Hun har fått nok av deg.
- Det hadde du nok likt. - Samme det.
- Nora! - Dere bør gå.
Nora! Nora!
- Vasker du bilen? Nå? - Unnskyld?
Nora hadde rett, du er helt sprø.
Hvis du ser henne, si at jeg kom innom, ok?
Stopp!
Kom, mor. De gir oss skyss.
De kjører oss til Berlin!
Kom igjen!
Ok!
Ja, jeg gjør som du sier. Jeg skal ikke... Ok.
Før dro alle til Tyskland. Men i dag...
Ingen av dem vil klare seg. De dør ved grensen.
Og dere? Hvorfor drar dere til Berlin?
Berlin er bare på veien. Kona mi vil se Paris.
Har du vært der?
Ja. Vi dro dit på bryllupsreisen vår.
Ektemannen min og jeg.
- Tysk? - Ja, men jeg skal ikke lage trøbbel.
- Flyktning? Alene? - Ja, jeg er alene og flyktning.
Slipp meg løs, så kan vi snakke om alt.
Vi kan... Vent.
Det er ingen grunn til å frykte meg. Dere kan...
Hva er det? Nei!
Nora? Nora, hører du meg?
Nora?
Nora, kameraene er der for din sikkerhet.
Nora...
Pinnsvinet mitt.
Helvete! Helvete...
Helvete.
Nora! Nora!
Nora!
Nora! Nora!
Hva i helvete?
Her er billetten din. Gå til utgang 5A. Innsjekk er kl. 20.30.
- Velkommen til USA. - Men det er bare én billett.
- Hva med Marion Cosin, kona mi? - Får jeg se det? Takk.
Beklager, men hun står ikke på listen.
Nei, men... Hun må stå der.
- Er dere gift? - Ja.
Da må jeg se vielsesattesten.
Vi er teknisk sett ikke gift, men hun er så godt som kona mi.
Se, hun er gravid. Hun er kona mi.
Fyll ut dette og kontakt USCIS. De kan nok hjelpe dere. Og skynd deg.
- Nå, går det bra? - Ja, jeg tror det.
Du klarer deg kjempebra.
- Har du billettene? - Ja, så klart.
Du må drikke mer, Marion. Jeg henter vann.
- Jeg har vann. - Det er greit, jeg ordner det.
- Takk. - Lykke til.
Dette korset vil beskytte dere.
Takk.
Vil du ha noe å spise?
Herregud, føttene mine...
Leonie!
- HALLO, HVOR ER DU? - JEG ER TILBAKE.
Unnskyld meg.
USCIS, USCIS, USCIS...
Dra til helvete, di merr.
Jeg gikk glipp av nummeret mitt. Jeg skal være rask.
Unnskyld, jeg gikk glipp av nummeret mitt.
Det er et problem... Kona mi har ikke billett.
Hør her, hun er kona mi, ok?
Men vi er ikke gift. Ikke ennå.
Da kan jeg ikke hjelpe deg.
Sir... Trekk deg unna.
Ok, unnskyld. Jeg forstår.
Hjelp kona mi. Hun er gravid. Forstår du? Hun er gravid.
- Hvor er hun? - I venteområdet.
Ta henne til meg. Er hun gravid... skal jeg se hva jeg kan gjøre, ok?
- Takk. Tusen takk. To minutter. - To minutter.
Se opp.
Marion?!
Marion? Marion? Er du her?
Si noe om du er her.
Hva gjør du her? Får jeg ikke gå på toalettet i fred engang?
Marion, kan du være så snill og åpne døren?
Herrmann, du sa at alt var i orden.
- Susanne, kom dere dere over? - Nei, vi er hjemme.
- Jeg er så glad jeg fikk tak i deg. - Egon sa dere var med smuglere.
Vi var det, men vi er hjemme igjen nå.
Leonie og jeg. Uli og Jonas er fortsatt på vei.
- Rolig nå. Hva... Hva er i veien? - Det gikk ikke, Herrmann!
Herrmann, du må hjelpe oss.
Jeg vet ikke hva annet jeg kan gjøre! Vær så snill.
I det minste Leonie. Hun er bare et barn. Vær så snill, Herrmann.
Du må hjelpe oss. Vi kommer til å dø!
Hadde hun bare blitt på det jævla toget...! Herrmann!
Herrmann!
Vi må gå.
Personen du ringer, kan ikke nås for øyeblikket.
Vennligst prøv igjen senere.
Der er du.
Får jeg komme inn?
Husker du da far og Jonas hang det opp?
Ja.
Det er så komisk når jeg tenker på hvor viktig alt pleide å være.
Skolen, hva jeg skulle gjøre etterpå...
Iblant tenker jeg at alt dette bare er et mareritt.
Jeg vil bare våkne fra det.
Jeg stoler ikke på ham. Sjekk hver eneste vogn.
- Hvorfor kaster vi ham ikke bare av? - Vi overgir ham ved grensen.
Flyktningegutt! Vent her til vi kommer til grensen.
Og ikke kødd med meg!
Gå bakerst i køen.
- Hva sa du? - Gå bakerst i køen.
Kona mi er gravid, din tosk! Ser du ikke det?!
Hvor er hun?
Hvem da? Hvem da?
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Hvor er den unge damen? Hun lovte en billett til henne.
- Er dette kona di? - Ja, og hun er gravid.
- Kan du bevise at dere er gift? - Flyet vårt tar av snart!
Du må senke stemmen din.
Nei! Jeg går ikke før jeg får den jævla billetten!
Senk stemmen din umiddelbart!
Dere bør gå nå.
Dere må gå.
Dette er 400000 dollar i kontanter.
Bare gi meg den billetten til henne, er du snill.
- Vakt! - Nei...
Nei, nei, nei...
Trekk unna.
En lege til kona mi! En lege!
Hva venter du på? Få tak i billetten.
Frue, hører du meg?
Vær nå litt grei med oss. Med babyen vår.
Vær så snill.
Far?
- Jonas? - Far!
Jonas...
Jonas... Takk og lov.
Jeg hadde en merkelig drøm.
Jeg husker bare at jeg sto på en vei. Og alt var mørkt.
Så begynte jeg å løpe og få panikk.
Det var da jeg innså det.
Det var ikke en vei.
Jeg var i et tomrom.
Et uendelig tomrom.
Ingen i mils omkrets.
Hva skjedde så?
Så så jeg lys og hørte stemmer i det fjerne.
Kanskje det var sang.
All frykten ble plutselig borte.
Så våknet jeg.
- Du tror vel heller ikke på det? - På hva da?
På noe annet etter døden.
Jeg tror at vi blir noe annet.
At vi blir til støv og jord, hvorfra... noe nytt kan vokse.
Det er ikke det jeg mener.
Du tror ikke på et liv etter døden?
På en udødelig sjel som lever videre i livet etter døden for evig?
Nei, det tror jeg ikke på.
Jeg tror at vi bare har dette ene livet.
- Leo? - Nora?
Jeg sendte deg tusen meldinger.
- Hei, fru Steiner. - Hei, Nora.
- Drikker dere dere fulle? Kult! - Vil du ha?
Fint, men tiden går fra oss.
- Kom, vi har planer. - Hvor skal dere?
- Vil dere ikke spise først? - Det er greit, mor.
- Men du har ingen mobil. - Du har mitt nummer.
- Jeg skal passe på Leo. - Sees senere!
Skynd deg, Leo! Vi kan sove når vi er døde!
Kom, kom, kom!
Kom, kom, kom! Raskere!
Hva feiler det deg?!
Susanne?
Jeg trodde ikke jeg ville få se deg igjen.
På den hviterussiske grensen utspiller det seg dramatiske scener.
- Her. - Takk.
All den propagandaen. Som om den russiske hæren ville skyte på sivile.
Ikke vær bekymret for Uli.
Vil du ikke komme og bo med oss?
Vi kunne tilbringe de siste dagene våre sammen.
Og spille lykkelig familie?
For den siste akten? Jeg som snille, gamle bestefar?
Det fungerte aldri. Det vet jeg.
Kom igjen, far.
Vi trenger deg. Jeg trenger deg.
Ingen har trengt meg på 20 år. Det er fakta.
Laika her trenger meg.
Som boksåpner.
Du er ikke alene. Det er opp til deg.
Jeg elsker deg, far.
På slutten er vi alle alene.
Det er sprøtt at alle er borte. For alltid.
Faren din vet hva han gjør. De vil klare seg.
Og faren din? Vurderte ikke dere å dra?
Han har knapt vært lengre enn nederst i gata.
Men dette er annerledes. Vi dør om vi blir.
Far tror ikke på det. All denne rømmingen.
Han har sin egen... Sin egen måte å tenke på, antar jeg.
Han tror at folk har blitt sprøe av ingenting.
Jeg tenker hele tiden på hva som kommer til å skje.
- Vi vet ikke hva som vil skje. - Jo.
Om seks dager blir vi truffet av en stein større enn Everest.
Men bare én ting skjer akkurat nå: ingenting.
Det kommer til å bli stort!
Og vakkert!
Faren din har rett. Folk har blitt helt sprøe.
- Kanskje vi bør gjøre det samme. - Hva da?
Være sprøe.
- Hvem bor her? - "Bor"? Du er så søt.
Kom. Kom.
Nora! Der er du!
- Puppekontroll! - Dra til helvete!
- Er dere 18 år? - Dra til helvete!
Dra til helvete.
Oppskytning!
Helvete, Domi! Du vil brenne ned huset mitt!
- Du okkuperte det. - Ja.
Slutt. Slutt å tenke på det. Nå er vi her. I her og nå.
Det er alt som betyr noe. Å være sammen til slutten.
Tenk heller på alt vi kan gjøre de seks siste dagene.
Vi kan feste hele tiden. Eller dra til sjøen. Eller Italia!
Eller vi kan ha en trekant med Eckert.
Hvorfor bruker du fortsatt tannregulering?
- Hvordan det? - Vil du dø med den?
- Vi skal ta den av. - Glem det.
- Jo. Kom. - Er du gal?
- Kom nå. - Du kan ikke bare...
Vi klarte det. Vi klarte det virkelig.
- Vi klarte det. - Ja.
- Du klarte det. - Sant.
- Vi klarte det! - Vi klarte det!
Drikk.
Sånn, ok...
Helvete. Tann? Nei, det er bare blod.
- Se! - Hva?
- Er den borte? - Ja. Få se.
Kult!
I dag kan du få hvem du vil.
Hei, folkens! Ingen forlater festen uten å ha pult!
Eller vil du dø som jomfru?
Sa noen "pult"?
Er du gal?!
Ingenting betyr noe nå uansett.
- Men ikke slik. - Vil du ha en linje?
Gi meg fem minutter.
Leo!
Hallo?
Leonie?
Jeg døper deg i Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn.
I verden har dere trengsler. Men vær frimodig, jeg har seiret over verden.
Du... blør.
Hva ser du?
Det er ikke mulig.
- Hva er det? Fortell! - Jeg vet ikke.
Vi er ved grensen.
Det er ingen her.
Grensen...
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com